Teema+3.


 * ”Suomen tietoyhteiskuntakehitys on kansainvälistä huippua, vai onko? ”**


 * Miten tähän on tultu?**

1990-luku oli tietoyhteiskuntakehityksen nopean etenemisen aikaa (Hämäläinen, 2007; Kasvio,2005,9). Suomessa tämä näkyi mm.siinä, että etenkin 1990-luvun puolenvälin jälkeen tutkimukseen, teknologiaan ja teollisuuteen investoitiin voimakkaasti, ja investointien merkitys talouden kehittymiselle oli keskeinen (Hämäläinen, 2007).

Suomi on pärjännyt hyvin erilaisissa tietoyhteiskunta- ja kilpailukyky vertailussa. ”Vahvuutenamme on ollut kansainvälisesti tarkasteltuna korkea koulutustaso, alueellinen ja sosiaalinen tasa-arvo, hyvä hallintokulttuuri, kansalliset tietovarannot, tiedon julkisuus sekä kansalaisten vahva luottamussähköisiin palveluihin. Sekä yritysten ja kansalaisten tietoyhteiskuntaosaaminen, internetin hyödyntäminen ja sähköisten palveluiden käyttö (Ahonen 2006).”

Tietoyhteiskuntakehitykseen liittyy läheisesti uuden talouden käsite, joka otettiin ensiksi käyttöön Yhdysvalloissa, ja levisi sieltä ajan kuluessa laajemmallekin. ”Uusi talous” tarkoittaa globalisoitumisen ja tietotekniikan kehittymisen aikaansaamaa yhteisvaikutusta talous- ja elinkeinoelämässä, ja siihen liittyy mm. tietokoneiden kasvanut määrä, internet ja kaupankäynti. Uutta taloutta on verrattu jopa teolliseen vallankumoukseen.(Hämäläinen, 2007.)

Uuden talouden käsite voidaan nähdä tietynlaisena sateenvarjokäsitteenä, johon voidaan liittää ajallemme tyypillisiä muutokseen ja muutosnopeuteen liittyviä ilmiöitä. Yritysten kannalta tärkeää on markkinoiden ennustaminen ja myös niiden luominen. Kilpailukyvyn säilyttäminen edellyttää tieto- ja viestintäteknologioiden innovatiivista hyödyntämistä ja niiden jatkuvaa kehittämistä. Yritysten toimintaedellytykset muuttuvat mm. asiantuntijuuden ja jaetun asiantuntijuuden merkityksen kasvun myötä. (Hämäläinen, 2007.)


 * Tänä päivänä:**



Suomessa on jo lähes kaikilla mahdollisuus käyttää puhelinta, tv:tä, tietokonetta, internettiä jne. Nämä asiat ovat jo useimmille meistä arkipäivää sekä työssä että vapaa-ajalla. TVT hyödyntämisen monet innovaatiot ja kehittyneemmät sovellukset esim. parkkimaksun maksaminen puhelimella, erilaisten lippujen ostaminen netistä, hoitoalan sovellukset jne. lisääntyvät. (Kasvio 2005, 9, 12.)

Ihmisten välinen kommunikointi on muuttunut, viestimme yhä enenevässä määrin mm. tekstiviestien, messengerin, sähköpostin, chatin avulla. Mitä tästä seuraa? Osittainen syrjäytyminen ihmissuhteista heidän osalta, joille nykyviestintäkulttuurin tavat eivät tule jostain syystä tutuiksi?

Tietoyhteiskunnalla tarkoitetaan uuden tiedon varassa kehittyvää yhteiskuntaa, jossa tietotekniikkaa tarvitaan uuden tiedon käsittelyyn ja jakamiseen. Uudet tehokkaammat tiedonkäsittelytekniikat edesauttavat tieteellisiä/teknologisia innovaatioita. Tiedon tulva on nykyään valtava. Uutta tietoa on helppoa saada ja sen levittäminen on nopeaa ja edullista. Tiedon kasvu vaikuttaakin merkittävästi taloudelliseen kasvuun. (Kasvio 2005, 13.) Tarvitsemme kuitenkin kriittistä suhtautumista tietoon sekä taitoa suodattamiseen, olennaisen löytämiseen valtavasta tietomäärästä. Lisäksi oikeat tiedonhaun tavat ja tiedon oikeellisuuden varmistaminen ovat tärkeitä taitoja.

Tietoyhteiskuntakehitys on ollut epätasaista eri yhteiskunta ryhmien välillä. Muutokset saavat aikaan sosiaalisia seurauksia. Mutta kuka vastaa seurausten hallinnasta? Uudella tiedolla voidaan joko parantaa jo hyvinvoivien yhteiskuntaryhmien asemaa tai huolehtia heikoimmin pärjäävistä. Tietoyhteiskunnan todellinen luonne näkyy uuden tiedon käyttämisen kohteista. (Kasvio 2005, 13.)

Miten säilytetään Suomen asema viestintäteknologian (johtavana) tuottavana ja hyödyntäjänä? Tarvitsemme kouluihin laadukasta tieto- ja viestintätekniikan opetusta. Opettajat tarvisevat TVT:n täydennyskoulutusta sekä kaikkiin oppilaitoksiin tarvitaan ajanmukaiset laitteet. Joka ikäluokassa on henkilöitä, jotka hallitsevat TVT:n käytön huonosti ? Miten he selviävät nyky-yhteiskunnassa? Tiedonhaun, kriittisyyden ja oppimaan oppimisen opettaminen sekä yhteisöllisen oppimisen hyödyntäminen ovat tärkeitä taitoja**.** Kouluissa tulisi olla salliva ilmapiiri luovuudelle ja innovaatioille, näitäkin taitoja voi opettaa ja opetella.


 * Miten tulevaisuudessa?**

Finnsight 2015 –ennakoinnissa keskeisenä tulevaisuuden kysymyksenä pidettiin teknisen asiantuntemuksen ja ihmistieteiden, mm. kognitiotieteen, kognitiivisen psykologian, ergonomian ja oppimisen psykologian yhdistämistä. Teknisiin innovaatioihin ja kehittyvän teknologian alueisiin perustuvat sovellukset, esim. simulointiin, monikanavaiseen kokemusten tuottamiseen tai pelinomaisuuteen perustuvat ratkaisut, eivät sinällään ratkaise esim. oppimisen ongelmia, vaan niiden rinnalla tarvitaan myös pedagogista asiantuntemusta (Finnsight 2015, 49-50). Yhdistämällä teknologian kehittämiseen liittyvä osaaminen ja ihmistieteiden tuottama tieto ihmisen oppimisesta, tiedonkäsittelymenetelmistä ja kommunikoinnista on mahdollista kehittää oppimis- ja viestintäteknologioita, jotka mukautuvat käyttäjiensä tarpeiden mukaisesti, ja samalla kehittävät ja tukevat hänen teknologista osaamistaan. Tavoitteena on, että teknologia oppii palvelemaan käyttäjiään.(Fs 2015, 51.)

Kyseisessä ennakoinnissa todettiin, että suomen tilanne ei ole tulevaisuutta ajatellen kehuttava. Korkean teknologian suunnittelu ja tuottaminen ovat vahvoja alueitamme, mutta soveltamisessa ja kaupallistamisessa on puutteita. Suomessa on vankkaa osaamista ja jopa joitakin huippueksperttejä, mutta eri alojen osaajien välisen yhteistoiminnan kehittäminen vaatii vielä paljon työtä. Käyttäjäläheisen näkökulman liittäminen tekniseen osamiseen on tärkeää sekä suomalaisen yhteiskunnan että korkean teknologiateollisuuden kannattavuuden kannalta. Se on mahdollista, jos yhdistetään erilaista, jo olemassa olevaa osaamista, ja kehitetään sitä edelleen. Kehittämistoimenpiteitä voisivat olla mm. monitieteellisten tutkimushankkeiden käynnistämiset (ihmistieteiden ja tekniikan yhteistyö), jo toteutettujen opetusteknologian kehittämis- ja tutkimusprojektien tarkempi arviointi sekä kuluttaja/käyttäjäystävällisyyttä, teknologian käytettävyyttä ja uutta teknologiaa ja oppimista/oppimisympäristöjä koskevien koulutusohjelmien ja tutkimus- ja kehittämishankkeiden tukeminen. (Fs 2015, 50-52.) ”Suomen tietoyhteiskuntakehitys on kansainvälistä huippua, vai onko? ” Jotta voimme vastata kysymykseen kyllä, tulevaisuudessa meidän on kehitettävä yhteiskunnastamme palveluyhteiskunta. Tässä työssä hyödynnämme tietoyhteiskunnan välineitä. Lisäksi meidän on turvattava mahdollisuudet elinikäiseen oppimiseen sekä innovaatioiden tukemiseen. (Ahonen 2006.)