Tiimi3_teema3

=Tietoyhteiskuntakehitys ja koulutusteknologia=

Suomen tietoyhteiskunta on kansainvälistä huippua
Tietotekniikalla on merkittävä osa elämässämme. Kehittyvä teknologia tuo työpaikoille ja kouluihin uusia laitteita, joiden käyttö joko tukee työskentelyä tai on merkittävä osa sitä. Tietoyhteiskunnassa asuminen edellyttää kansalaisilta vähintäänkin alkeellista teknologian hallintaa sosioekonomisesta asemasta tai iästä riippumatta. Pankkiasiat (nettipankki ja pankkiautomaatit) ja jopa tv:n katselu (digi-TV) vaativat ihmisiltä jatkuvasti enemmän teknologian hallintaa. Pelkkä napin painaminen ei enää riitä, koska toimintoja pyritään lisäämään niin, että käyttäjä voi saada mahdollisimman paljon hyötyä, viihdykettä ja toimintoja laitteisiin. Laitteisiin on integroitu paljon erilaisia toimintoja, joista osa on useimmille käyttäjille turhia tai hankalasti omaksuttavissa. Joidenkin laitteiden käyttäminen vaatii tietotekniseltä infrastruktuurilta huippuominaisuuksia, joita ei pienessä Suomessakaan ole voitu kaikille taata, esim. elokuussa 2007 internetyhteys on ollut 72,6 prosentissa ja laajakaista 65,5 prosentissa Suomen talouksista (Tilastokeskus 2007). Tietotekniikka ja tieto eivät saavuta kaikkia.

Miten tietoyhteiskunnan tasoa sitten mitataan? Onko hyvä tapa se, että mitataan miten koululaiset menestyvät erilaisissa testeissä ja miten paljon rahaa käytetään tutkimukseen sekä tuotekehittelyyn, vai voisiko olla parempia tapoja?
 * Onko Suomi huipulla**

Sanotaan, että Suomi on kansainvälistä huippua tietoyhteiskuntana. Suomessa käytetään paljon sähköisiä palveluita ja internetiä. Onko tämä edistyksellistä? Entäs digi-TV? Mobiiliteknologioiden käyttäjinä olemme selvästi jäljessä jo moniin Euroopan maihinkin verrattuna, puhumattakaan esimerkiksi Japanista. Todellisuudessa Suomen satsaus koulutukseen on liian vähäistä. Kaikessa pyritään säästämään ja se tulee luultavasti näkymään tulevaisuudessa. Jo nyt yliopistojen rahapula vaikuttaa tutkimuksen ja opetuksen tasoon. Sopiiko tulosajattelu tutkimukseen?

Tutkimuksella ja sen tuotoksilla eli innovaatioilla pitää pystyä lisäämään ihmisten ja ympäristön hyvinvointia. Tiedon ei pitäisi lisätä tuskaa. On kuitenkin niin, että kehittynyt - tietoteknistynyt - yhteiskunta ei ole kaikilta osin terveempi tai parempi vaikka niin voisi uumoilla. Uudet kansantaudit jylläävät liikkumattomissa ja pöhöttyneissä ruumiissa, ja yhä nuoremmissa. Melanoomalta he sentään säästynevät.

Tietoyhteiskunnan hinta voi olla kova. Uutta teknologiaa pyritään kehittämään nopealla tahdilla ja palvelut sekä laitteet otetaan käyttöön kiivaan kehittelyn tuloksena. Se on yksi syy siihen, että tietoyhteiskuntaa koskevat riskit ovat suuria ja globaaleja. Lisäksi tietoturva on vaarassa, koska hakkerointi ja vakoiluohjelmat lisääntyvät. Salasanasuojaus ei ole välttämättä turvallinen ja tehokas, mutta muiden tunnistusmenetelmien kehittäminen ja käyttö on kesken ja voi tulla kalliiksi. Myös oikosulut, sähkökatkot sekä inhimilliset vahingot voivat aiheuttaa paljon ongelmia. Ja entä jos internetin käyttö estyy? Onko kaikki tieto vain sähköisessä muodossa? Teknologia mahdollistaa suurien tietomäärien menettämisen pienessä ajassa.
 * Yhteiskunta**

Teknologiaan liittyvien ongelmien lisäksi täytyy myös pohtia sitä, miten tavalliset ihmiset pysyvät mukana kehityksessä? Yksittäisten kansalaisten voi olla vaikea käsittää esim. laitteen tai ohjelman toimintaa ja siksi saattaa vaarantua sekä henkilön juuri hankkima laite tai muukin omaisuus, jos esim. salasanojen suojaus epäonnistuu.
 * Yksilö**

Voisi siis sanoa, etteivät tietoyhteiskunnan uhat ole välttämättä vain koko valtiota tai suuria instansseja uhkaavaa terrorismia, vaan kyse on myös siitä, miten yksittäiset kansalaiset kokevat tietoyhteiskunnan ja sen käytön. Kansalaisten tulee olla tietoisia viruksista ja niiden torjunnasta sekä vaikkapa roskapostin merkityksestä (esim. Nordea-pankin asiakkaille osoitettu sähköpostiviesti sai useilta tileiltä katoamaan rahaa, kun asiakkaat kuvittelivat sähköpostin tulleen aidosti pankilta).

Millaisia ovat olleet trendit viime aikoina? Lisääntynyt on tiedon määrä (infoähky), tiedonhakutaitojen merkitys, kriittisyyden korostaminen tiedon hallinnassa, internetin yhteisöllinen tiedontuotto (Wikipedia jne.) sekä tiedonlähteiden ja laitteiden monipuolisuus (ääntä, kuvaa, mobiiliutta). Vähentynyt on ainakin tekniikan korostaminen sekä etätyöstä puhuminen.
 * Trendit**

Joidenkin laitteiden ja yhteyksien yleisyys kotitalouksissa 10/1997 - 8/2007, Kuluttajabarometri 2007, Tilastokeskus. http://www.stat.fi/til/kbar/2007/08/index.html
 * Lähteet**

Takaisin Tiimi 3:n sivulle