T1_Teema_2

Teema 2

Koulutusta ja kasvatusta koskeva suunnittelu on viime vuosina kytkeytynyt entistä vahvemmin teknologian nopean ja alati kehittyvän muutoksen mukanaan tuomiin muutoksiin työelämässä, että myös ihmisten arkipäiväisessä elämässä. Muutoksen ollessa niin nopeaa on se osaltaan tuonut koulutuksen järjestäjät vaikean haasteen eteen. Maailma ja sen hallitsemisessa tarvittavat tiedot ja taidot ovat muuttuneet. (Lehtinen & Hiltunen, s.88).

Tietoyhteiskunnan kaksi erilaista lähestymistapaa: kapea ja laaja tulkinta. Kapea tietoyhteiskuntatulkinta valmentaa kansalaisia käyttämään teknisiä välineitä, jotka ovat tietoyhteiskunnan konkreettisesti näkyvin osa. Kapea tulkinta tarvitsee rinnalleen laajemman tulkinnan, että voidaan tarkastella kasvatuksen haasteita ja mahdollisuuksia. Laajassa tulkinnassa huomion kohteena ovat kehityksen mukanaan tuomat syvälliset muutokset elämisen ehdoissa. Työn ja osaamisen kulttuuriin on omat muutoksensa tuoneet mm. tietoyhteiskunnan nopea rakentuminen, digitaalinen ja globaali talouden synty ja medioiden kehitys. (Lehtinen & Hiltunen, s.88-89).

Työelämä – etenkin organisaatioiden innovatiivisuus - kohtaa nykypäivä suuria paineita, siitä kuinka on kohdattava nopeasti muuttuva maailma. Uusien toimintatapojen luominen on noussut suureen arvoon. Miten hyvin yhteisö tuottaa ja välittää tietoa? Osaavien ihmisten merkitys on korostunut uuden tiedon luomisessa, sillä he toimivat tiedon siirtäjinä. Tiedon rakentumisessa sen sijaan arvoon arvaamattomaan nousee keskinäinen vuorovaikutus, koska vuorovaikutuksen avulla yksilöiden rakentuneet omat tiedot nivoutuvat yhteen. (Lehtinen & Hiltunen, s.89).

Suurimmassa osassa vaativia työtehtäviä tarvittava tietämys on harvoin yhdellä ihmisellä. Tilanteeseen tarvitaan useampia henkilöitä, jotka tuovat oman panoksensa suoritukseen. Tieto voi olla tallessa erilaisissa ulkoisissakin apuvälineissä, kuten käsikirjoissa, listoissa, teknisissä laiteissa ja tietokoneohjelmissa. Tietämys on siis jakautunut useaan eri kohteeseen ja onnistunut suoritus on lähinnä kiinni siitä miten tilanne on koordinoitu. Tulevaisuudessa yhä enemmissä määrin korostumaan tulee taito miten ihminen osaa toimia osana suurempaa verkostoa, jossa tietämys on jakautunut usealle eri lähtökohdista tulleille asiantuntijoille. Jaettu asiantuntijuus mahdollistaa laajempien ongelmaratkaisuprosessien toteuttamisen myös koulussa. Yhdenkään opettajan tai oppilaan ei tarvitse kantaa taakkanaan koko asiantuntemusta mikä kulloiseenkin tehtävään tai projektiin liittyy. (Lehtinen & Hiltunen, s.93-94).

Lähde: Lehtinen, E. & Hiltunen, t. (Toim.) (2002) Oppiminen ja opettajuus. Turun yliopiston Kasvatustieteiden tiedekunnan julkaisuja, B:71


 * EduTool seminaari**

Jo avauspuheessa Siljander toi esille nykypäivän modernin teknologian käyttötarpeen. Miten oppimista autetaan teknologialla? Näinpä esille tuli myös se, että työelämän aikuiskoulutus vaatii luonollisesti uudenlaista asiantuntijuutta. Liisä Ilomäki toi taas esille puheenvuorossaan teknologian ja kouluyhteisön tietynlaisen suhteen. Hänen mielestään olisi ehdottomasti satsattava koulutukseen jo kansatalouden kasvattamisenkin kannalta. Ilomäki kertoi, että kouluissa teknologiaan keskittyminen on osaltaan taas vienyt mahdollisuuksia pedagogisilta uudistuksilta. Tällä hetkellä koulujen välillä on suuriakin eroja siinä kuinka paljon tieto- ja viestintätekniikkaa koulussa käytetään. Teknologian avulla Ilomäen mukaan voidaan mahdollistaa autenttiset aidosti oppilasta motivoivat tehtävät. Tutkimusten mukaan tieto- ja viestintätekniikan tunneilla on vapaampi ilmapiiri oppilaiden keskuudessa kuin ns. perinteisessä luokkahuoneopetuksessa. Kuitenkin hyvä teto- ja viestitnätekniikan opetus vaatii hyvät tiedot ja taidot opettajalta. TVT:n käytön tuleekin olla koko koulun henkilökunnan yhtenäinen visio, että hyviä tuloksia voidaan saavuttaa. Rehtori on päätöksenteoissa tottakai avainasemassa. Koulussa tulisi pyrkiä pedagogisen ja tietoteknisen osaamisen yhdistämiseen. Koulun tulisi satsata opettajien pitkäaikaiseen kehittymiseen.

Innovatiivinen kehittyvä koulu

Tavoitetaso - visiot - strategiat

Johtajuus - rehtori - jaettu johtajuus

Opettajayhteisön työskentelytavat - avoimuus

Koko koulun työskenteln kulttuuri - verkostoituminen

TVT-resurssit - välineet - osaaminen - käyttö

Pedagogiset käytännöt - pedagogiset käsitykset

Professori Sanna Järvelä kertoi EduTool -seminaarin puheenvuorossaan aiheesta Oppiminen ja teknologia: missä nyt, entä tulevaisuudessa? Sannan mukaan parityöskentely on yhteisöllistä opiskelua, eli opettaa enemmän kuin yksilötyö. Teknologia ei suoranaisesti edistä oppimista, mutta välineenä tarjoaa paljon mahdollisuuksia. Yhteisöllisen oppimisen tutkiminen on edelleen erittäin tärkeää, sillä ei ole vieläkään löydetty reseptiä, joka toimisi aina. Yhteisöllisen oppimisen avulla houkutellaan tehokasta vuorovaikutusta ihmisten välille. Myös jaettua ymmärrystä tarvitsee tutkia lisää. Oppimistutkijoita pyydetään nykyään mukaan teknologian kehittämiseen, mikä on positiivista. Tulevaisuudessa koneen älykkyys siirtyy yhä enemmän taustalle, ja käyttäjän älykkyydelle annetaan enemmän arvoa. Teknologian ansiosta koulu ja luokkahuone eivät enää ole stabiileja, vaan oppimistilanteet elävät, mikä tietysti tuo lisähaastetta opettajalle. Tulevaisuudessa opettajat ovat tietotyöläisten kärkeä, sillä oppimisen taidot ovat valta-asemassa.